ПОТЕНЦІЙНІСТЬ ВИКОРИСТАННЯ ЦЕОЛІТІВ ДЛЯ ІММОБІЛІЗАЦІЇ ФЕРМЕНТІВ В КОНДУКТОМЕТРИЧНИХ БІОСЕНСОРАХ - Soy, Esin; Pyeshkova, Viktoriya; Arkhypova, Valentyna; Khadro, Basma; Jaffrezic-Renault, Nicole; Sacco Jr, Albert; Dzyadevych, Sergei V.; Akata Kurç, Burcu (Сенсорна електроніка і мікросистемні технології, 2017)
В роботі досліджено та порівняно кондуктометричні біосенсори на основі фермент ів уреази та глюкозооксидази, іммобілізованих з різними типами цеолітів. Для цього з метою вивчення потенціалу їх використання як основи для іммобілізації ферментів було порівняно наступні матеріали: цеоліт А, цеоліт Y, сілікаліт-1 (сферичний), сілікаліт-2, H+Beta 300, H+Beta 150 та NH4+Beta 25. Було вивчено параметри для отримання оптимальних характеристик біосенсорів, а саме процент цеолітів в мембрані, час іммобілізації в парах глутарового альдегіда та рН середовища. Отримано результати по впливу різних цеолітів на різні ферментативні реакції, наприклад було показано, що уреаза, іммобілізована з сілікалі-том-2, демонструвала кращі характеристики за уреазу без цеоліту. Кондуктометричний біосенсор з глюкозооксидазою, іммобілізованою з цеолітом NH4+Beta 25 мав подібні величину відгуків у порівнянні з іммобілізованим ферментом без цеоліту. З отриманих результатів можна зробити висновок, що цеоліти можуть бути використані як альтернативні носії для іммобілізації ферментів при розробці кондуктометричних біосенсорів.